Millennium-huset i New York
102 våningar
73 hissar
Okej, föreställningen kan börja.
Det är min 25-centare. Kom igen.
- Det är helt fantastiskt! -Jag får se.
Ge mig en till. Tack, gode Gud, för att du skapade såna brudar.
- Är hon naken? -Hon tar av behån.
Jösses! Jag behöver en starkare kikare. Ge mig en 25-centare till!
- Det är den sista. -Hon tar av trosorna.
- De är två. -Två trosor?
Två kvinnor, din fåne. De ska suga av honom, båda två.
Jag får se!
- Fort. Det börjar regna. -Var är de?
Du har flyttat kikaren. Du siktar för högt. Till vänster.
Nu ser jag dem, nu ser jag dem. Fan! Ge mig en 25-centare.
- Jag har inga 25-centare. -Fan, fan, fan!
- Ja, använd fantasin. -65, kom.
- Andy här. Vad är det? -Var är ni, 65?
- Utsiktsplattformen på 86:e. -Vi ser er inte. Kolla kameran.
Nu ser jag felet. Nån Iustigkurre har hängt en plastpåse över den.
Jäkla turister!
- Ser ni mig nu? -Ja, det gör vi. Tack.
- De tittade på hororna igen. -Då är det torsdag. Tiden far iväg.
- Ta med fler 25-centare nästa gång. -Då vill jag också se naket.
- Den var stor. Några skador? -Nej, allt verkar okej.
Nästa stopp: plan 66.
De har en samling svenska videor där. Då menar jag inte Ingmar Bergman.
- Vem är Ingmar Bergman? -En skådis. Vänta, jag måste pissa.
- Ja, han var med i "Casablanca". -Ja, just det.
Hallå... Sluta!
Jävla dörr.
Jag sa ju åt dig att vara öppen!
Vad fan gjorde du? Kolla din lampa. Vem nitade du?
Det var hissen... Akta!
Akta dig själv. En vacker dag förgiftar jag din donut.
- Kommer du eller? -Ja.
Din morsa måste ha ätit mycket rött kött när hon väntade dig.
"Hissen gjorde det"...! Hur dum får man bli?
Hallå?
- Hej, Jeff. -Vad fan gör du där?
- Kom du inte fram till ytterdörren? -Jag hittade inte mina nycklar.
- Nycklarna med Porsche-märket? -Ja, just det.
- Skynda dig, vi är redan sena. -Var hittade du dem?
- Du anar inte hur länge jag letade. -Säkert, minst två minuter.
Rör på arslet. Bussen går om två minuter.
- Håll dig innanför fartgränsen. -Jag är fortare än blixt på anabola.
Jag kommer strax.
Du ser ut som skit. Och luktar skit.
- Det måste vara mitt rakvatten. -Grälade ni i går igen?
- Varför tror du att vi alltid grälar? -Jag kände det på mig.
- Vart ska vi? -Village. Bara rutinkontroller i dag.
- Vad spännande...! -Var glad att jag fixade jobb åt dig.
Jag är glad. Men de första månaderna var inte så spännande.
- Jag hade inte klagat i ditt ställe. -Du ville hjälpa mig upp i världen.
- Och nu åker vi hiss hela dagarna. -Om du inte gillar det, sluta.
- Börja laga Iäskautomater igen! -Sluta, huvudvärken knäcker mig.
Jag gillar jobbet. Varför tror du att jag inte gör det?
- Jag får på fan, så sjabbla inte. -Jag ska inte.
Det lovar jag dyrt och heligt.
Jag ska bli årets hisstekniker för din skull.
Klockan är 8.45 på VVNYS. Det är dags för nyheter och väder.
Vi har översvämningar på grund av regnet i Brooklyn.
Alla flygningar på JFK-flygplatsen sköts upp en timme efter radarfel.
Orsaken till felet är ännu okänd och man utreder det just nu.
Vädert/'änsten rapporterar om rekordmånga blixtnedslag inatt.
Håll mig i handen.
Tack.
Tryck. Tryck på knappen
God morgon, killar. Tack för att ni stannade. Trafikstockningarna...
Jag var tvungen att stanna. Frugan är på profylax-kurs där uppe.
- Ja, en liten Freddie är på ingång. -I vecka 37.
Andas in. Andas ut.
Lugnt och fint.
Okej, det var allt för i dag. Vi ses nästa vecka igen.
- Han har sparkat som fan hela veckan. -Det låter som hans pappa.
Jag är glad att han inte är kvar.
Lättaste graviditeten jag haft. Han sover hela dagarna.
- Är du säker på att du väntar barn? -Ja, annars är det en jättetumör.
Hon är helt sjuk. Du är inte sann!
Kom nu, tjejer.
Jag ser inte fram emot att föda.
- Tänk på alla som inte får hjälp. -Ja, vi har tur.
- Åker vi inte fort? -Är det normalt?
- Vi har ett problem. -En av expresshissarna igen.
- Vad då, igen? -Det måste vara fel på lamporna.
Tredje gången på en vecka.. Alltid falsklarm.
- Den slutar snart blinka. -Min fru tar alltid dem.
- Jag ringer teknikerna. -Vad var det jag sa?
De köper hissar för miljoner, men har inte råd med hyfsade lampor.
- Vad fan hände? -Vi har fastnat.
- Jag sa att det gick för fort. -Jag har vrickat foten.
- Tryck på Iarmknappen. -Det funkar inte.
- Telefonen är död. -Vad ska vi göra?
Ta det lugnt. Jag är säker på att de vet att vi sitter fast nu.
- Din man jobbar här, va? -Ja, han får ut oss på nolltid. Lugn.
De spelar som mesar och ger basketen dåligt rykte.
De slår Knicks när som helst med ögonbindel och en hand på ryggen.
Duane här. Va? Vilken?
Nej. Ingenting här. Mellan 21 och 22? Okej.
- Vad var det? -De måste ha lagat lampan.
- Det börjar bli varmt. -Luften tar slut.
Hjälp, vi sitter fast!
- Vet de verkligen att vi är här? -Ja, självklart. Oroa dig inte.
- Vi är på 22. Bröt du strömmen? -Jag gör det nu.
- Säkerhetssystemet tar över. -Vi öppnar dörrarna nu.
- Min fru tog den hissen. -Lugn, teknikerna får ut dem nu.
Är det verkligen rätt nyckel? Den går in, men den funkar inte.
Säg inte att din fru sa det i natt.
- Det är rena bastun. -Nåt är fel.
- Få ut oss, hjälp oss! -De hör oss inte.
- Släpp ut mig! -Det måste de höra.
- Stäng av larmet. Stäng av! -Jag kan inte!
Herregud!
Duane, vi har problem med dörren.
- Vad då för problem? -Den sitter fast. Vi hittar på nåt.
- Har ni rätt nyckel? -Självklart,
- Tim! Är du galen? -Min gravida fru är där.
- Allt är under kontroll. Ingen panik. -Jag är lugn. Akta dig nu!
Ge mig yxan.
Vad fan...?
Den åker ner!
Ursäkta!
Duane, Tim här. Hissen åker ner. Jag trodde att du bröt strömmen.
Det gjorde jag. Jag fattar inte. Jag larmar vakten i receptionen.
Uppfattat. Expresshissen. Vi bjuder alla på kaffe.
Ursäkta.
- Varsågod. -Tack, Peggy.
- Du där! -Är nåt galet?
- Vad håller du på med? -Vad är det om?
Tre burgare för 24 dollar. Tror du att jag är för dum för att se det?
Det har blivit fel. - Kassaapparaten måste lagas!
- Försöker du blåsa mig? -Hon bad om ursäkt. Bråka inte.
- Vad fan angår det dig? -Du är otrevlig.
Håll käften, jävla idiot!
- Vad sa du? -Måste vara en döv idiot.
Din pastrami blir kall.
- Ja, dra åt helvete, pucko. -Här är kvittot. Kaffet bjuder vi på.
- Varför stoppade du mig? -Han var större än du.
- Han behövde en läxa. -I det civila slår man inte folk då.
- Vad gjorde vi i Kuwait-kriget? -Vi slog små killar i för stora skor.
Lägg dig inte i mina ensaker. Jag är en vuxen man...
Nästa gång jag vill höra din åsikt skakar jag på din bur.
Hoppas du är försäkrad...
Jag behöver ingen försäkring. Men det gör du.
- Varför hjälpte du mig inte? -Jag trodde du var en vuxen man.
- Gick det bra? -Det ringer i skallen, låter som...
- Min telefon. -Du får en tablett.
Jeff här.
- Nu är det akut. -Hon hämtar en tablett.
Inte med dig. I Millennium-huset. New Yorks mest kända landmärke.
- Ja, det är väldigt högt... -Skyskrapor är höga. Kom nu.
Chip! Min dator uppför sig skumt.
Som jag när jag bjöd ut dig?
- Värre. -Omöjligt.
- Det ser ut som ett virus. -Satan! Inte nu...!
- Plocka den jäveln. -Ja, jag ska se vad jag kan göra.
- Härligt varm stol. -Närmre än så kommer du inte.
- Ska du ha kaffe? -Nej, jag har fått vad jag ska ha.
Jag ska ha en kopp.
Miss Evans! I dag har du tur. Stick till Millennium-skrapan.
En hiss har fastnat där.
Men jag jobbar ju på artikeln om kvinnlig rösträtt. Det var 1918.
Lite inaktuellt, va? Inga protester! Jag vill ha 400 ord klockan sex.
- Och gör dem saftiga. -Jag kissar på dem.
- Vad har hänt här? -Några kvinnor fastnade i en hiss.
Hon är nog den sista. Stackars tjej.
- Jag är hos dig. -Var är mitt barn?!
- Var det barn också? -Inte när de gick in i hissen.
Vad heter du? Du kan prata med mig. Jag är sjuksköterska.
Blev det en pojke eller en flicka? - Lugn, jag gör bara mitt jobb.
- Födde de barn? -Två av dem.
Och Iuftkonditioneringen gick inte. De höll på att kvävas i värmen.
De såg jäkligt bleka ut. Du ska prata med honom här.
Jag heter Dunkins. Driftchef. Det är hemskt det som hände.
- Ni skyller inte alla ungar på oss? -Nej, Gud bestämmer var vi föds.
Men det är mitt ansvar att få igång hissarna fortast möjligt.
- Var fastnade den? -Mellan plan 21 och 22.
- Kom den ner själv? -Ja, när vi stängt av strömmen.
Normalt kallas ni inte hit för sånt. Vi är utbildade på att få ut folk.
- Ofta är det bagateller. Säkringar. -Luftkonditioneringen verkar funka.
Hoppas det finns en bra förklaring. Det blir dyrt även om vi inte stäms.
- Herrarna är från hissfirman. -Milligan. Jag är vd här.
Hur lyder domen? Hur snart kan vi få igång hissen?
- Mycket snart. Inom en timme. -Jag vill ha en rapport före kvällen.
- Inga problem. -Trevlig typ...!
Jag förstår honom. Hissarna fraktar drygt 30000 människor om dan.
- De förlorar skjortan när de stannar. -Snart drar han det på vår lön.
- Jim följer er till driftcentralen. -Mark, kommer du?
- Det här är högt! -Du lider väl inte av höjdskräck?
Jo, men jag skrev inget i ansökan.
- Falkar. -Som ska ta duvor.
De trivs skitbra här. Det är nåt med termikvindarna. Här är det.
Hemskt det som hände med din kollega polacken.
Svårt att fatta. Han var så glad och ändå tog han livet av sig.
- Man lär aldrig känna nån riktigt. -Det är nog sant.
Jag vet inte mycket om datorer, men vi hade fyra blixtnedslag i natt.
- Kan blixten ha slagit ut styrningen? -Kanske.
- Flygplatsen var stängd i två timmar. -Det här är den senaste tekniken.
Elektrostatiska fält och strålning slår inte ut datorer längre.
- Ja, ni är experter på det. -Just det.
Jag låter er få jobba i fred. Behöver ni hjälp, ring 900.
- Du gjorde honom skitsur. -Ja, ingen säger vad jag ska göra.
- Om han hade rätt om blixten då? -Knappast Men vi medger det inte.
Det är vi som är experter.
Expresshissar, bank G. Här är det.
Du tar kabin, luftkonditionering, Iarmsystem, lås, ledningar.
Jag kollar hans straffregister också.
- Jag kollar reläerna och burken här. -Vi ses där nere.
- Ska det där ta resten av dan? -Jag fattar inte vad felet är.
- Jag hittar ingenting. -Det blir han glad över att höra.
- Vad är det? -Bara drag.
Det är inte som husen du är van vid. Den här kåken är drygt 300 meter hög.
Temperaturskillnaden kan vara 10 grader. Det kan vara oväder där uppe.
Nästa gång tar jag med paraply. Jag måste ta min väst.
- Vad säger vi? -Att allt är bra.
- De vill veta varför den fastnade. -Säg att en kontakt behövde smörjas.
- Satan! Jag tappade plånboken. -Skynda dig.
Är det sant då? Behövde en kontakt smörjas?
Nej, men vi kan inte säga att vi inte vet. Vi måste lugna dem.
Du har mycket kvar att lära. Har du allt? Nycklar, kreditkort, kondomer?
Ja, jag är klar.
- Du hinner köpa blommor. -Vad då, blommor?
Tack, Tracy. Jag är säker på att du har gjort ett bra jobb igen.
- Hoppas er fru tycker om det. -Hon hinner nog inte se det.
Jag förstår henne. Man firar inte silverbröllop varje dag.
Det blir 66 dollar och 50 cent.
Synd att det är din sista dag här. Jag har trivts i ditt sällskap.
- Jag kommer att sakna dig. -Och jag er, mr Faith.
- Får jag se på dig en sista gång? -Självklart
- Jag tror att ni har sett nog. -Du är så vacker, Tracy.
Här är ert kreditkort och ert kvitto.
Tack, Tracy. Lycka till med det nya jobbet.
- Trevligt silverbröllopsfirande. -Tack. - Kom, Buster.
- Grönt hår? Är du galen? -Rätt åt den snuskgubben.
Det var fort. Kom, Buster.
Tryckte jag på rätt knapp?
Nu kommer det fler, Buster.
Är det nån där? Hallå?
Antagligen inte.
Ska den åka eller inte?!
Hissjävel. Kom, Buster, vi tar en annan.
Det var som fasen!
Det tycker jag också.
Äntligen!
Kom, Buster. Börja inte krångla du nu.
LEDNINGEN BEKLAGAR ALLA OLÄGENHETER
- Hej, det är Mark. -Mark...
- Hur är det? -Så där. Varför ringer du?
Jag ville be om ursäkt. I går sa jag saker jag inte menade.
- Jag är jätteupptagen just nu. -Jag ville bara be om ursäkt.
- Kan du inte ringa sen? -Jag har köpt blommor.
- Varför det? -För att sluta fred.
RMark... -Oppna nu.
Jag står här utanför dörren. Nu blev du allt överraskad!
Ska du låta mig vänta här hela dan? Jag sa förlåt.
- Här har du. -Mark, du borde inte ha kommit.
Jag vet, men... Du är inte klädd. Sov du?
Hoppsan. Förlåt.
- Förlåt, Mark. -Det är lugnt.
Allt det där jag nyss sa... Jag skojade bara. Vi hörs.
Vad har jag gjort för fel? Se på mig. I grunden är jag skittrevlig.
- Glöm apan. Hon var inte värd det. -Hon är din syster.
- Halvsyster. Den otrogna halvan. -Och det har inte varit din turdag.
Nej, jag nämner inte det som hände i Millennium-huset.
- Du väntar ju barn. -Ja, vilken skräckhistoria.
- I morse sa du att jobbet var trist. -Jag tar tillbaka det. - Fröken!
- Mark, har du inte fått nog? -Än sen? Det är lugnt.
- Du mår bara kasst i morgon. -Det är fredag. Vi är lediga då.
- Nej, vi har jour. -"Lediga".
Om nåt händer ringer de oss. Du får inte vara full på jobbet.
Skål för hissreparatörens spännande liv.
- Jäklar! Jag snubblade. -Varför kan du inte se dig för?
- Varför kan vi inte tända? -För att vi inte ska vara här.
Här. Bäst vi kollar den. Den kan vara förgiftad.
Vi vill inte att styrelsen ska dö i sina stolar i morgon.
- Varför skulle nån förgifta det? -Jag skojade bara, ditt spån.
65, kom.
- Andy här. -Var är ni?
- Vi är på 44. -En expresshiss är på väg upp.
- Det är inte vi, kanske städare. -Vi har inga städare i den delen.
- Alla kontor ska vara stängda. -Vart ska den?
- Den är vid 24 och fortsätter upp. -Vi tar en titt.
Kom igen!
- Vad tror du? inbrottstjuvar? -Säkert en idiot som glömt checka in.
- Den stannade där ni är. -Vi är snart där.
Dörren öppnas, men ingen kommer ut.
Försiktigt. Vi såg ingen komma ut.
Jävla skit!
- Varför kan du inte se dig för? -Den stannade på 40.
Vi tar trappan.
- Är den kvar på 40? -Ja. Vill ni ha hjälp?
Nej, vi klarar det.
Se dig för nu. Varna honom inte igen.
- Jag gjorde inget. -Den åker upp igen.
Jag ser det. Ni driver väl inte med oss? Det är inte roligt.
Det gör vi inte. Den stannade på 44 igen.
- Jag ränner inte som en jäkla jojo. -Min ficklampa...
- Det var som fan. -Akta dig.
Gå inte för nära.
Jag gillar inte det här.
Herrejävlar! Det hänger en hund där nere.
- Vad då för hund? -Fan vet jag. Dum fråga...!
Hjälp mig, för helsike! Få loss mig.
- Försök Iirka loss huvudet. -Jag är fan inte Houdini!
- Vem är Houdini? -65, vad gör ni?
- Han har fastnat i dörren. -Ska vi inte skicka dit hjälp?
- Hissen! -Herregud, hissen.
- Den kommer! -Andy. . .!
- Gary, den stannade. -Vad ska jag... Vill du att jag...
Var är du? Gary?
Hjälp mig! Gör nåt!
De tre expresshissarna står stilla, flera hundra turister väntar här ute.
Inga journalister släpps in, bara folk som jobbar i huset.
Polisen har inte sagt nåt om olyckorna som krävt två döda.
En hund lär också ha dött. Vi återkommer när vi vet mer.
Tina Bradley, TMC News, direkt från Millennium-huset.
__ Jag hatar hissar. Ar det under tio våningar går jag.
- Då måste stan slita hårt på er. -Hur många fastnar i hissar varje år?
Inte vet jag. 100, 200, 1000?
1832000 personer i USA varje år. Det är ett faktum.
- Det är kanske inget tekniskt fel. -Hissarna har aldrig krånglat förut.
Vilken tur. Folk trillar ner i tomma hisstrummor för jämnan. Och krossas.
- Men vi får inte läsa om det. -Säg det till journalisterna där ute.
Det här är mycket mer spektakulärt. Halshuggningar är inte så vanliga.
- Det sätter fart på folks fantasi. -Vakterna talade om inkräktare.
- Har ni hittat bevis för det? -Vi hörde med vakten som såg olyckan.
Han är chockad. Och läkarna vet inte när han kan berätta nåt.
- Vi hade kanske inkräktare i huset. -Vem då? Osynlige mannen?
Vi såg övervakningsfilmen. Ingen gick in i eller ut från hissen.
- Hissar går inte av sig själva. -Nej, knappast.
Kan nån ha fifflat med styrningen?
- En av våra anställda? -Vi har inga spår efter inkräktare.
Helt uteslutet. Vi litar på vakterna, de har jobbat här i flera år.
- När får vi hissteknikernas rapport? -Snart. De har jobbat hela dan.
Klar? Jag tog kaffe åt dig.
Är det sant som folk säger? Att fler dör i hissolyckor än i flygolyckor.
- Jag vet inte. -Min farbror satt fast i nio timmar.
De fick pissa och skita i ena hörnet.
En kille spydde ner hela hissen. Min farbror sa att stanken kunde döda.
Nåt fel på kaffet?
- Mår du bra? -Ja, jag klarar mig.
- Men magen krånglar. -Vad är problemet?
- Det gick vilt till i går. -Som den där hissen?
- Vem syr dina kläder? -Den krymper i tvätten.
- Du är journalist, va? -Ja, Jennifer Evans, Morning Post.
- Ni era typer gör allt för snusk. -Jag är ingen typ.
- Helvete...! Dra åt helvete! -Vad är det för fel på hissen?
En föll ner i trumman, en halshöggs.
- Vi har alla dåliga dagar. -Som de gravida kvinnorna i går?
Hissar gillar att döda människor. Tio går på, men bara nio går av.
- Lägg av! Allvar nu. -Jag får inte säga nåt till dig.
- Bara fakta. Vill du ha pengar? -Städa dasset nu.
Såg du ingen?
- Du där! -Jag är med honom.
- Jag känner henne inte. -Vi var på toaletten.
- Nu ska du ut i kloaken igen. -Han våldtog mig. Grip honom!
Du har bra smak.
- Har du hittat nåt? -Dörren funkar hur bra som helst.
Det var inget fel på datorerna. Jag har dubbelkollat allt.
Jag har kanske missat nåt. Ibland ser man inte det solklara.
Du har inte missat nåt.
Det är som när flygplan störtar och man aldrig får veta varför.
- Det oroar mig också. -Oroa dig inte, det tär på hjärtat.
Vi går och säger det de vill höra.
Ni påstår att det inte är nåt fel på hissårnå och att folk kan åka i dem?
Ja, vi kollade allt väldigt noga och stötte inte på några problem.
Jag litar på experterna. Hoppas att vi finner orsaken till olyckorna.
- Så vi kan köra hissarna igen? -Om det inte finns några risker.
Roligt att höra. Herrarna har övertygat mig om att de är säkra.
- Det är vår slutsats. -Ja, för stunden.
Vi gjorde vårt bästa på den korta tiden...
Min kollega menar att en grundlig översyn också är ett alternativ.
Som ni gjorde för tre månader sen? Vi fick stänga hissarna i en vecka.
Ja, sånt tar tid. Men vi behöver inte göra en total översyn igen.
Att stänga expresshissarna i en vecka vore ekonomisk katastrof.
15000 människor jobbar i huset. Och tänk på alla turister.
- Det är alltså inget alternativ. -Ja. - Dunkins, sätt igång hissarna.
__ Är du galen? Ar det bakfyllan som pratar?
Fattar du vad en översyn kostar?
Människor har dött. Bryr du dig inte? Jag vill veta varför.
Låt polisen ta reda på det.
En blind man tvingar inte upp dörren och tar livet av sig och sin hund.
Varför inte? Det hade jag gjort om jag haft grönt hår.
Väktaren hade inte grönt hår. Hur fastnade han med huvudet?
Det finns säkerhetsspärrar mot sånt.
Alla funkade när jag kollade dem.
- Kvinnorna i går då? -Vad då?
Du har väl arrangerat allt för att jag gnällde om mitt trista jobb.
Jag vet inte varför olyckorna sker.
Men vi har inte gjort några fel och jag låter dem inte ge oss skulden.
Och Säkerhetsfrågan: modern teknik kan vara både av godo och ondo.
Vi har gäster i studion och ni kan ringa in med era frågor.
Marcia, du hade väl en hemsk upplevelse i en hiss?
Efter pausen kan du berätta allt och varför du ännu saknar din far.
Se vem som är här!
- Hur känns det att vara känd? -Får jag din autograf?
- Vad är det om? -Har du inte läst tidningen?
Mark, Mitchell vill tala med dig på kontoret. Och det nu.
"Hissen hade en dålig dag, sa en blek och skrämd tekniker."
"Var tionde passagerare slipper inte levande ur hissen."
- Sa du det? -Kanske.
Är du inte klok! Vad är det för idiotgrej att säga!
- Jag skojade, jag menade det inte. -Jag hörde ingen skratta i morse.
Särskilt inte i min telefon.
Vi har kämpat för att slå fast att hissen är ett säkert transportmedel.
Vi lever i en vertikal värld. Man måste kunna lita på hissar.
Jag behöver inga såna här artiklar.
Och jag vill inte att polisen ringer hit och frågar om dig.
De läser också tidningar. Dårar gör allt för att synas i pressen.
- Det är löjligt. Är jag misstänkt? -De ville veta allt om dig.
Men du har jobbat här i...ett halvår? Ingen har klagat förut. Förrän i dag.
- Förlåt. -De måste följa upp alla spår.
Om de tror att jag har nåt med olyckorna att göra ödslar de tid.
Jag ska inte avskeda dig, även om tanken slog mig i morse.
Men jag får lita på Jeff. Han riskerar sitt jobb för din skull.
- Jeff får inte råka illa ut. -Du är duktig. Men gör ditt jobb!
Som Jeff, som jobbat här i två år och som sliter och är lojal mot firman.
Han tror på det han gör. Såna anställda kan göra karriär.
- Fattar du? -Jag ska göra mitt bästa.
Så vi ser det som ett misstag, som aldrig upprepas.
Det gör det inte. Jag lovar.
Murphy? Jobbar jag inte med Jeff i dag?
Du kan väl läsa? Han har väl nåt annat jobb. Murphy behöver hjälp.
- Gör som du är tillsagd. -Visst...
Tjena, Mark, kompis! Jag hörde att vi jobbar ihop i dag.
- Tur att du inte fick sparken. -Jag blev nästan befordrad.
Du blev befordrad. Du jobbar åt mig nu!
- Har Jeff snott hans p-plats igen? -Vem är han?
Steinberg. Det tyska aset på forskningsavdelningen.
- Varför ett as? -De känner sig överlägsna.
Vi sköter smutsgörat medan de har kul i rena labb med superfina datorer.
Låter som om du har valt fel jobb.
- De tjänar mer än vi. -Men vi får allt det roliga, va?
Hur tog Kowalski livet av sig?
Han sköt skallen av sig i bilen. Satte eld på sig själv och bilen.
- Jobbade han inte i Millennium-huset? -Jo, han och Jeff.
Du tror väl inte att han hade nåt med olyckorna att göra?
- Drick upp, vi får fullt upp i dag. -Vart ska vi?
- Till Harlem. -Just det.
- Vad fan håller ni på med?! -Jag behöver ingen biljett!
Jag vann!
Till och med ett litet mynt slår upp ett stort hål i trottoaren.
Körde du fel?
Herregud! Å fy satan!
Hej, Janet. Du är lika vacker som vanligt.
- Hej, Murphy. Vem är din vän? -Mark och jag jobbar ihop i dag.
Vad är dagens i dag? Förutom ditt leende.
Fläskkotlett. Jag mörade dem med rumpan.
Olycka i Millennium-huset.
Vittnen såg offret fara ur hissen-
-kastas ut genom fönstret och falla 86 våningar till sin död på gatan.
Enligt polisen har självmordet inget samband med olyckorna.
- Mark, ska du ha mat? -Ge mig bilnycklarna!
Jag saknar dig redan.
Vi har inget här att göra, Mark.
- Ingen släpps in i huset. -Jag är från hissfirman.
- Vänta där ute. -Vad händer?
Det får jag inte säga. De har presskonferens nu. Gå ut!
Jag är utsvulten.
Han hoppade från 86 våningen. Vi gör allt för att komma på-
-hur han kom genom 1,2 cm glas.
Upptäcker vi brister i säkerheten anmäls det till byggnadsinspektören.
Kommissarien! Tyder nåt på att det var ett brott?
Inget tyder på det hittills, men utredningen pågår.
Ser ni en koppling till olyckorna?
Nej, inget stöder den teorin. Då så, hör ni...
Förlåt. Jag sätter inte rubrikerna. De sjabblade, det var inte jag.
- Men du skrev artikeln. -Ibland händer det konstiga saker.
Konstigt nog jagar snuten mig nu. Jag är misstänkt efter din artikel.
Förlåt, det var inte meningen. Jag antecknade bara det du sa.
Gör inte om det. Okej? Vad har hänt här?
En kille hoppade från 86:e våningen.
- Självmord? -Polisen tror det.
- Gör du en skräckhistoria av det? -Jag är bara ute efter sanningen.
- Tror du mig inte? -Nej.
Jag försöker bara försörja mig. Livet är hårt nog ändå.
Bara du inte drar in mig. I din artikel!
Kan vi åka nu? Jag vill inte råka illa ut.
Ja, jag är klar här. Varsågod.
- Era japanska gäster är här. -Japanska...? Ja, skicka upp dem.
Hur illa är det?
Vi kan inte öppna plan 86 för allmänheten i dag. Tidigast i morgon.
Toppen...! Vad mer?
Parker, Miles & Baker ringde om kontoret på plan 91.
- Vem ringde? -Miles.
- De skriver väl på kontraktet i dag? -Det var tanken, men de sa nej.
Sa de nej? Varför? Nej, nej, det är de jävla hissarna.
Tyst, era små jävlar! Passa er för mig.
Ni är ett gäng förlorare. Det blir inget av de flesta av er.
Om ni inte blir överkörda eller dricker en flaska klorin-
-eller sätter eld på ert sovrum, går ni om några år på droger-
-eller säljer er kropp på billiga hotell. Hur framtiden än blir, kryp-
-så är den inte er. Tro mig.
Har nån av er sett Mary-Jane? Era hjärndöda jävlar!
Mary-Jane?
God dag, mr Milligan. Hur är det?
- Letar du efter nån, Ilse? -Ett barn. Vi leker kurragömma.
Vad är det med dig? Varför skriker du så där?
- Vad har du gjort? -Är hon oskadd?
Hon bara lekte. Ni vet hur barn är. - Ska vi gå till dina kompisar igen?
Kom, Mary-Jane. Dumma flicka!
Barn...
Jag ska nu Visa er motionsrummet. Där finns all utrustning ni behöver.
Ska vi inte ta trappan? Det är bara två våningar upp.
Lika bra att börja träna nu. Följ mig.
Fy Satan!
Stort slagträ. Ripgklockan går inte, lampan är kass. Ar du skyddat vittne?
De ska skydda mig mot unga snuskmurvlar, men de slarvar.
- Vad vill du? -Komma in.
- Jag stör väl inte? -Nej.
- Hade du vägarna förbi? -Ja, nåt sånt.
- Gillar du musik? -Jag gillar jukeboxar.
- Vad är en jukebox utan musik? -Låt mig gissa. Ett liv utan kärlek.
Jag visste att du var den romantiska typen.
- Vad är det? -Gillar du film?
- Bara barnförbjudna, stumpan. -Jag har klippt bort det trista.
Kan vi använda din video?
- Har du stulit bandet? -Lånat det.
- Är det bekant? -Millennium-husets garage.
Killens självmord på band. Jag gillar inte att se folk dö på film.
Titta bara. Här kommer de. De kör ikapp.
Det här är en annan kamera. Jag har klippt ihop olika band.
Bilen kör nästan ihjäl dem.
Hissdörren går upp. Han närmast hoppar in.
Det här är från en kamera på utsiktsplanet. Där flyger han.
Du har en självmordsfilm som du kan sälja till tv-bolagen.
Du såg det inte. Det tog lite tid för mig att se det också.
Vad missade jag?
Titta på tidskoden.
Ser du tidskoden? 36.12.
Det här är kameran på plan 86. Titta på tidskoden.
Det är omöjligt.
Från när dörren stängs i garaget tills den öppnas på plan 86...
-1,8 sekunder. -Tidskoden är fel.
- Alla kameror får samma tidskod. -Omöjligt Hissturen tar 40 sekunder.
42. Jag provade i dag. Det tog honom längre tid att komma ner än upp.
Det kan man lugnt säga. Fy fan!
Tror du fortfarande att det inte är nåt fel på hissarna?
Vänta här. Han hatar journalister.
Det gjorde du också. Nu jobbar vi ihop.
Vänta ändå.
Är det där din kompis? Kom.
- Vad gör du här? -Svarar du inte i telefon?
- Vem är hon? -Jennifer på Morning Post.
Vad håller du på med? Artikeln i dag. Du strulade verkligen till det.
- Du måste se den här videon. -Jag hinner inte med sån skit!
Du måste se det. Det handlar om hissarna i Millennium-huset.
Det börjar bli en fix idé hos dig. Varför gör du det?
Lägg av. Du vet vad som händer med hissarna, så säg det nu.
- Jag försöker hjälpa till. -Sluta försöka. Och stick härifrån.
- Ni kan råka illa ut. -Hur då?
- Stick bara. -Jeff, fåna dig inte nu.
- Är han alltid så där? -Nej, det är inte likt honom alls.
- Mildred, vad händer? -Vi var på Iyxrestaurang i kväll.
Vi har bara varit där en gång förut. När han friade till mig.
Kvällen innan ni for iväg till Kuwait-kriget.
- Jag tror att hissen är hemsökt. -Visst, det blir en bra rubrik.
Manhattan var indiankoloni på 1600-talet.
Så Millennium-huset kan ha byggts på en gammal begravningsplats.
Och indianernas förfäder spökar nu?
Det kan ha läckt ut strålning från ett hemligt kärnkraftverk i stan.
- Stephen King har mycket på samvetet. -Du kommer inte med några uppslag.
- Vad ska jag skriva om? -Vi sa att du inte ska skriva nåt.
Vi skulle hjälpa varandra. Din armékompis var inte hjälpsam.
- Vi var marinkårssoldater. -Visst...
- Är han en god vän? -Jag är skyldig honom mycket.
Men nåt är galet. Det isar i kroppen.
- På mig i magen. Jag är hungrig. -Det kan vi fixa.
Få se om jag har fattat. Hissar har en mekanisk och en elektronisk del.
Elektroniken styr hissarna så alla inte går till samma våning samtidigt.
Elektroniken reglerar också dörrar, luftkonditionering, fart, osv.
- Det är typ hiss-systemets hjärna. -Var kommer Steinberg in i bilden?
- Han konstruerar elektroniken. -Har han gjort bort sig?
- Vad är han för typ? -Jag har aldrig träffat honom.
Han är ingen galen vetenskapsman. Det är på tok för enkelt.
Vi måste vara öppna för allt.
Den här då? Max Steinberg. Nej, han körde in i ett träd 1986.
- Det är bortkastad tid. -Det hade hjälpt med ett förnamn.
- Vi har hittat elva som heter John. -Jag tror inte att han heter John.
- Vad heter han då? -Günther. Günther Steinberg.
Harvard-examen. Ingick i en forskargrupp på Kodelt Industries.
- Är det han? -Inget foto?
Nej. Vi kollar på Harvard.
- Det är han, 20 år yngre. -Läste data och biokemi.
Examen 1977 med toppbetyg, två år innan det var tänkt.
- Bäst i klassen, va? -Det låter onekligen så.
- Vad är Kodelt Industries för nåt? -Vet inte, vi kollar.
Mutor, olaga användning av statliga anslag.
Steinberg nämns inte. Företaget gick i konkurs 1994.
Vad var det? Backa.
- Visst är det han? -Säg det du.
Julen 1989, Fort Benning, Georgia. Har han jobbat åt armén?
Det ser inte ut som en maskerad.
Jennifer, Russell gillade din artikel om självmordet med "dödens torn".
Du nämndes inte. Detta är Mark.
- Kodelt? Kryssningsmissiler nu? -Chip vet allt om datorer.
De gör datorer till arméns missiler.
- De gick i konkurs. -De dabbade sig med sina biochips.
Chips av levande vävnad. De gjorde en dator utifrån en delfinhjärna.
- Funkade den? -Just det, den gick inte att styra.
Datorn utvecklade en egen vilja och det konstigaste av allt var-
-att chipset kunde föröka sig så att hela datorn växte-
-och uppförde sig som en levande organism. Det borde stå där.
- Vad hände med den? -Säkert självmord eller hjärtinfarkt.
- Känner du till en Steinberg? -Nej. Vem är han?
- En anställd som vi inte hittar. -Jag kan prova.
- Har det med hissen att göra? -Kanske.
Jag gör det sen.
Det är solklart. Steinberg dabbade sig med biochipset och fick sparken.
Han fick jobb i armén, dabbade sig igen och började på hissföretaget.
En förlorare.
Han gav inte upp. Han provade hissdatorn och nåt gick snett.
Maskinen fick en egen vilja och hämnas nu på mänskligheten.
En död maskin får inte egen vilja.
- Det kan vi lätt kolla. -Hur då?
- Datorn finns i driftcentralen, va? -Nej, vi bryter oss inte in i huset.
Du är rädd att jag har rätt, va?
Maskiner och datorer förökar sig inte. Har du sett två chips knulla?
Nån gång måste vara den första. Varför är vi de enda som knullar?
- Vi knullar inte. -Nej, men vi kan om vi vill.
- Inte i kväll, jag är lite trött. -Nej, jag gav dig ingen invit.
- Jag underströk det jag sa. -Klart du gjorde...!
Det är här framme.
Hej då.
God morgon, mr Milligan.
Hej. Hur var din kväll igår?
Va?
När?
Jag kommer med en gång.
Tack, inspektör Mallory. McBain gör nu sitt uttalande-
-och sen kan ni ställa frågor.
Den misstänkte hittades i en av expresshissarna.
Vi tror att den döde var inblandad i en eller flera av olyckorna i huset.
Vi tror oss ha hittat den skyldige, men låt mig säga det igen...
Utredningen pågår och det kan komma gripanden.
- Vi svarar på lite frågor. -Jerry Seltzer, Washington.
Det är Steinberg.
Hur säkra är hissar?
Jag låter mr Mitchell svara.
Som jag sa tidigare så är hissen ett säkert transportmedel.
Säkerheten är viktig för oss. Vi ser inga fler olyckor framöver.
Susan Whittaker, BCT. Vilket var mördarens motiv?
Det utreds just nu, men ledningen för Millennium-huset fick ett brev-
-som bara kan beskrivas som utpressande till sin natur.
Han kan ha gjort det för pengarna eller så var han en riktig dåre.
Vi har arméns psykrapport-
-som beskriver den döde som störd.
- Det är skitsnack. -Jennifer Evans, Morning Post.
Morning Post? Då kommer säkert en av dagens häftigaste frågor.
Jag har en fråga till mr Steinberg.
- Jag vill fråga honom om biochipet. -Hur lyder er fråga?
Jag vill fråga mr Steinberg... Vilken är er favorittidning?
Det är absolut inte er tidning.
Jag tror att alla tycker som ni. Har ni andra frågor med substans?
Jag skriver i Animal World. Våra läsare vill höra om hunden som dog.
- Äntligen en seriös fråga. -Tack.
- Du skämde ut mig. -Vad trodde du att han skulle säga?
Att han satte i chipet och fick hissen att balla ur? Skärpning!
Din vän går till historien som Millennium-mördaren.
Knappast. Jeff var ingen mördare.
Vad gjorde han i hissen på natten?
- Han hade säkert sina skäl. -Och utpressningsbrevet?
Det är som deras påhittade psykrapport. Allt är lögner.
Han är inte den förste. Kowalski dog också.
- Vem är Kowalski? -Jeffs gamla kollega.
De jobbade på hissen tillsammans. De hittade honom vid East River.
Bränd i sin bil. Självmord, enligt polisen.
- Han visste kanske för mycket. -Varför har du inte sagt det förut?
Det kändes inte viktigt, men det är för många tillfälligheter.
Du litar fortfarande inte på mig.
Det är inte många man kan lita på. Men jag försöker lita på dig.
- De vände upp och ner på huset. -Vad letade de efter?
Bevis på att han var skyldig. De tog personliga saker.
Till och med hans gamla kärleksbrev till mig.
Vansinne. De kan inte bevisa nåt, för det finns inget att bevisa.
Jag vet inte vad det var för fel på honom. Han uppförde sig konstigt.
- Vart skulle han i går? -Det sa han inte.
Nån ringde och han blev nervös. Det var tysken som ringde.
- Du vet att han inte är mördaren? -Ja, jag vet. Jag beklagar.
När Gerry dog slog det slint i skallen på honom. Gerry Kowalski.
De jobbade ihop i mer än två år.
Det där är han. Vem kunde väl tro att båda skulle dö på samma sätt?
- Vänta nu... Kowalski dog i sin bil. -Nej, det gjorde han inte.
Det måste vara här. Nummer 66.
Här är det.
Hon är inte hemma. Vill du vänta?
Hon är kanske på semester. Hon svarade inte i telefon.
- Vad gör du? -Vad ser det ut som?
- Det kallas inbrott. -Eller grävande journalistik.
Hallå, mrs Kowalski, är ni där?
Vi kan inte göra det här, Jennifer.
Hallå? Är det nån hemma?
Titta.
Det där är Kowalski.
Vad mycket grejor.
Det är läskigt.
Hej. Mrs Kowalski? Vi ringde på, det var inte låst.
- Det är farligt i det här området. -Är ni vänner till min man?
- En kollega. Jag kände inte Gerry. -Han var en bra människa.
- Han förtjänade inte att dö. -Hur dog han, mrs Kowalski?
De mördade honom. De sa att det var en olycka, men jag vet nog.
I tre dagar lät de honom blöda i husets buk.
Men han är kvar där. Hans själ har inte lämnat oss.
Han får frid först när han hämnats.
Sa han vad som var fel på hissen?
Alla som vet det dör. Man ger sig inte på djävulen själv.
- Vi får inte mycket ur henne nu. -Får vi ställa en fråga till?
- Vill du inte veta vem mördaren är? -Jag har rätt bra hum om det.
Det är inte slut än. Det blir värre, mycket värre.
- Den stannade inte. -Tryckte du på knappen?
Vad händer? Jag måste av här.
- Vi åker fortare. Är det normalt? -Du tryckte för hårt.
- Få den att stanna! -Jag måste kräkas.
Mina damer och herrar: Förenta staternas president.
Kära Iandsmän...
I dag blev ett av landets finaste Iandmärken, Millennium-huset-
-utsatt för ett vidrigt och ondskefullt terroristattentat.
Vi ger oss inte förrän de skyldiga till denna grymma gärning hittas-
-grips och döms.
Vi har redan vidtagit åtgärder för att förhindra att det upprepas.
FBI är på plats och samarbetar nu nära med New York-polisen.
Under utredningen kommer huset och området runt det att spärras av.
Vi riktar vår medkänsla till de dödas anhöriga.
Händelser som denna prövar vårt folks ryggrad.
Är det det här du försöker uppnå?
Kaos - hela stan, ja, hela landet i fullständigt virrvarr?
- Ett litet bakslag och du... -Ett litet bakslag?
Två av mina bästa gubbar är döda. Du kan inte styra den.
Jag kan lösa det. Jag behöver bara tid. Tro mig.
Alla stora framsteg i mänsklighetens historia har krävt offer.
Uppfinningen kan förändra hur människor arbetar och tänker.
Det blir en renässans för oss.
- Du visste vad du gav dig in i. -Du har ljugit hela tiden.
Allt hemlighetsmakeri och dina höga militärkontakter... Jag kollade lite.
Just det.
De kickade dig efter ett katastrofalt fiasko. Projektet skrotades helt.
- Vad dum jag var som trodde dig. -Det kan göra dig rik.
- Jag skiter i pengarna. -Jag tar med dig i fallet.
- Avsluta det med en gång. -Jag vet inte om jag kan.
Hör på mig, din sjuke jävel. Du skapade monstret. Du dödar det.
Gå in!
Filma det.
Fortsätt, fortsätt framåt.
- Vill du verkligen göra det? -Du bangar.
Du ser inte det jag ser. Vi säger det vi vet till dem.
Jag litar inte på dem. De förfalskade Jeffs psykrapport-
-och gör allt för att mörklägga det.
Ducka!
- God kväll. Vad ska du göra här? -Lämna material till utredarna.
Anmäl dig i kontrollen.
- En baggis. -Det sa jag ju.
- Vi klarar det aldrig. -Lugn, vi är nästan inne.
Jävligt illa ute.
- Legitimation. -Jag ska lämna material.
- Hissen är helt kass. -Vad står "M" för?
Martha. Jag är från hissfirman och har jobbat där i flera år...
Kolla det.
- Vad har du där bak? -Prylar...till hissar.
- Kliv ut ur bilen. -Det regnar. Jag sabbar frisyren.
Kliv ut och öppna där bak åt oss.
- Hittar du inte rätt nyckel? -Det måste vara en av dem.
Ett ögonblick.
- Det är Chip. Stör jag? -Nej. - Det är hissfirman.
- Jag kollade upp det där. -Fortsätt
Datorerna som bygger på chips med levande vävnad...
De experimenterar med dem i dag. Fast nu använder de inte delfiner.
Du skojar.
Men akta dig, det är sjuka grejor.
- Maskinen är inte maskin längre. -Va? Jen, var är du?
Jag hörde med hissfirman. Allt är lugnt.
Inte i våra ögon. Ta med henne in och kolla bilen.
Bilen är tom.
- Stinger-robotar? -Terrorister har också flygplan.
- Du tror väl inte på den skiten? -Presidenten tror på det.
- De överdriver riskerna. -De fällde nästan tvillingskraporna.
- Ska det upp på taket? -Till plan 86. Utsiktsplattformen.
- Är hissen verkligen säker? -Hoppas det för din skull.
- Är det de sista? -Ja. Om du ser bin Ladin, hälsa.
- Vem är hon? -Hon försökte komma in utan leg.
- Vem är du? -Hisstekniker.
- Då är jag fan Nalle Puh! -Då harjag sett dig förut.
Ring min chef. Jag kan komma på bättre saker att göra en ledig kväll.
- Är allt okej? -Ja. De här två ska upp på taket.
- Behöver du fler? -Nej, det räcker för i kväll.
- Väntar de en hel armé? -Ställ dem där. Vi tar dem sen.
- Har ni kaffe där uppe? -Kaffe, öl, whisky.
- Glöm inte de två stripporna. -Då har vi nåt att försvara.
- En expresshiss aktiverades. -Omöjligt. Systemet är urkopplat.
Kom, häråt.
Jag sa ju att alla var kassa.
Den går ner.
Jag ringde hissfirman. Bilen är stulen. De har inte skickat hit nån.
- Vem är du? -Det är ett missförstånd.
- En expresshiss är på väg ner. -Lås in henne!
- Bravo 6, kom. -Nån åkeri en av expresshissarna.
Lägg av, var lite schyssta.
Akta, Iibyer!
Lugn, jag skojade.
Lägg av. Vad gör ni? Lägg av!
Jäklar!
Vem åker i hissen?
- Det vet vi inte. -Var strömmen inte avstängd?
- Nån har satt på strömmen. -Vem?
- Säkert han som är i trumman nu. -Har vi terrorister i huset nu?
- Den stannade på plan 62. -Skicka dit en styrka!
Sätt fart!
Vi sticker!
Klart!
Skydd!
Herregud! Den lever.
Ut! Nu!
Vad händer?
- Det är rena vansinnet. -Ar det en Ijusshow?
Legitimation!
Förlåt. Kör in. - Släpp in honom.
Få se den. Tänd.
- Bravo 10. Jag ser inget i röken. -Säkra området, sergeant.
De kom in.
Kan jag få se er legitimation?
Det var som fan.
Bravo 1, kom. Vem var det du kollade nyss?
Han hette Steinberg. Han hade federal säkerhetslösen Röd.
- Är nåt galet? -Nej, du gjorde det rätta.
- Det är kanske inte terrorister. -Det hoppas jag att det är.
Bravo 9 här. Vi har ett problem. En Stinger är försvunnen.
Försvunnen?
- Varuhissen stannade på plan 65. -Vem fan använder den hissen?
Sänk den.
Sänk den, sa jag!
Upp med händerna.
Var inte galen. Du är en liten tjej. Du skjuter mig inte.
- Ge mig pistolen. -Jag menar allvar!
- Är du okej? -Ja. Tack.
För all del.
- Vad gör du? -Jag ska inte skjuta honom.
Gör det inte. Det är mitt Iivsverk. Det är framtiden.
Ner på golvet- nu!
- Undan! Jag dödar henne. -Släpp pistolen!
Släpp den! Många nog har dött. Det är slut, Günther. Släpp pistolen.
Sänk vapnen! Låt dem få andas ut.
Omelett! Den var fin.
- Tack för allt. -Ta det lugnt nu.
- Jag skickar kopior till er. -Jag vill ha negativet.
- Det låter som ditt sätt att leva. -Jag är bara försiktig.
Du litar fortfarande inte på mig, trots att jag inte nämnt chipsen.
- De hade inte trott på historien. -Terrorister är också spännande.
- Som "dödens torn", kanonrubriken? -Russell tyckte det.
Han har gjort mig till chef för snusk-avdelningen.
- Det måste du vara nöjd med. -Det är jag.
Vad ska du göra nu?
Skaffa riktigt jobb. Hissar är inte min stil och jag har lite höjdskräck.
Vad hände?
Du tryckte på stoppknappen. Vad gör du?
Det här har jag tänkt på länge.
- Är du säker på att du vill? -Lita på mig, jag sviker dig inte.
Text: Thomas Jansson SDI Media
Ansvarig utgivare: Pia Grünler